Скуп је организовао регионални огранак Сверуске друштвено-државне организације „Скупштина народа Русије“ Вороњешке области; Вороњешки дом пријатељства, уз подршку и учешће Владе Вороњешке области и Националне коморе при гувернеру Вороњешке области.
После поздравне речи заменика министра за унутрашњу политику Вороњешке области Игора Шабанова, на тему значаја самог празника и о историјату руске државне заставе говорили су члан Националне коморе при губернатору Вороњешке области, председник регионалног огранка друштвено-државне организације „Скупштина народа Русије“ Владимир Иванов, који је био и модератор округлог стола, као и историчар и политиколог, предавач у друштву “Знање” Алексеј Иванов.
Као посебна тема округлог стола, обрађена је 25. годишњица од десанта специјалаца на Приштину и заузимања аеродрома «Слатина».
Ове године смо прославили 25 година од једног од најупечатљивијих догађаја који се догодио под руском заставом након њеног повратка 1991. године, рекао је Владимир Иванов. Руски специјалци-миротворци су 12. јуна извршили форсирани марш од 600 километара преко територије Југославије и заузели аеродром Слатина у Приштини, главном граду покрајине Косово и Метохија. Били су неколико сати испред моторизованог конвоја НАТО, а када се приближио, једноставно су га отерали, претећи да ће отворити ватру. То се догодило убрзо након завршетка најтеже фазе НАТО агресије бомбардовањем Југославије у пролеће те године. А овај одлучни поступак Руса није дозволио нашим геополитичким ривалима да се коначно обрачунају са независном Србијом.
![](/fileadmin/_processed_/9/e/csm_okrugli-sto-u-voronjezu-02_eab07ad833.jpg)
Члан Националне коморе при губернатору Вороњешке области, руководилац Центра за међународну сарадњу „Руско-балкански дијалог“ Јевгениј Осенков говорио је на ту тему на округлом столу путем видео-линка.
– Преносим вам поздраве из села Сарајева у Ивановској области, правог српског бисера Златног прстена Русије. Пре око годину дана локални храм је успоставио културну размену са браћом Србима, пре свега из истоименог града. И поред покушаја да се „укине Русија“ у Европи, да се наша земља изолује, да се наша застава спречи да учествује на Сатанистичкој олимпијади у Паризу, акценат руске заставе је видљив, обратио се присутнима Јевгениј Викторович. – Неко, на пример, донесе српску заставу на међународна такмичења, а онда је претвори у руску, једноставним окретањем. Управо су Срби, сличног језика и исте вере као ми, били и биће нам пријатељски народ. И у Србији и у Републици Српској која је у саставу Босне и Херцеговине. На Дан државне заставе Руске Федерације предлажем да се не заборави наш савезник буквално у самом центру Европе. И свакако ћемо наставити да развијамо наше историјске и културне везе.
Експертима окупљеним у Дому новинара у онлајн формату се обратио и потпредседник Међународне словенске академије наука, образовања, уметности и културе Владимир Кршљанин. Он се детаљније задржао на значају догађаја из 1999. године и подвигу руских специјалаца.
– Нова будућност Европе почеће онда, када успемо да остваримо државно јединство Русије и Србије, сматра Владимир. – Словенски свет – а то је практично пола Европе – постоји захваљујући Русији и мора да се ослања на њу. То је пре свега важно за Србију.
До лета 1999. године на територији бивше Југославије трајао је перманентни рат скоро десет година, земља се нашла на првој линији фронта НАТО агресије. У саставу заједничке државе остале су само су Србија и Црна Гора. И ту малу државу напало је деветнаест других, које су у то време представљале најмоћнију војну организацију на свету. Али све ово време осећала се морална подршка Русије.
– Имали смо и руске добровољце, и везе са руском војском и политичарима. Али током 1990-их Русија није била у атању да направи велики гест на коме би се могао заснивати историјски оптимизам. А онда се то догодило те ноћи, каже Владимир Кршљанин.
Услов окончања НАТО агресије било је повлачење српских оружаних снага са Косова уз улазак тамо међународних мировних снага, фактички под командом НАТО. Срби су се надали да ће Руси бар бити у саставу тих снага. То можда није битно променило ситуацију, али је дало наду за будућност. Командант батаљона, који је стигао са 15 оклопних транспортера и 35 камиона са људством, био је генерал Виктор Заварзин. Велики део припремних радова на терену аеродрома обавио је претходних дана са малом групом Јунус-Бек Евкуров, који је тада био на Косову, а сада је заменик руског Министра одбране. Поред емотивног ефекта форсираног марша, та акција је имала и чисто практични значај – омогућити српским оружаним снагама да се организовано повуку са Косова, не изгубивши значајне материјалне ресурсе који су се налазили на аеродрому. Српски део становништва покрајине одушевљено је дочекао руске војнике, који су чак морали да замоле да се рашчисти пут како би до аеродрома стигли пре британских специјалаца.
– Тај тренутак никога није оставио равнодушним и они који су га видели макар на телевизији памтиће га целог живота, рекао је Владимир Кршљанин. – То је нада у бољу будућност, која показује ко може да промени на боље ситуацију на Балкану, у Европи и свету.
Русија је учинила уступке колективном Западу, изјављујући да нема стратешких интереса на Балкану, повукла се са Косова и пристала на следеће ширење НАТО-а, који је управо тада први пут пришао директно на наше границе. Да су се неки од наших лидера тада понашали другачије, можда се не би десили догађаји које данас доживљавамо, сматра Владимир Иванов.
О симболима земље и љубави према отаџбини у схватању Руске Православне Цркве говорио је јереј Јевгениј Лишченјук. Округли сто је имао и свој уметнички део, а закључила га је народни уметник Русије, почасни грађанин Вороњежа, члан Националне коморе при губернатору Вороњешке области Екатерина Молодцова, рекавши: – Данас видимо процес формирања новог, праведног мултиполарног света!
Руси мељу Украјинце на фронту: За 24 часа Кијев изгубио више од 1000 војника
Извор: srbratstvo.ru